Minä olen Julie Andrews, ja kommentoin pian-
- useita elokuvan kohtauksia.
Mukana ovat myös kapteenia esittänyt Christopher Plummer-
- Charmian Carr, joka oli Liesl, koreografi Dee Dee Wood-
- sekä Johannes von Trapp, Maria von Trappin nuorin lapsi.
Voi varmasti sanoa, että alun kuva minusta tulossa niittyjen halki-
- on todella tyypillinen maisemakortin kuva.
Se näyttää ihanalta.
Kukaan ei vain tiennyt tai tiedä vieläkään-
- että kuvaaminen oli hankalaa.
Lähdin niityn reunasta-
- ja suuri helikopteri, josta roikkui ulos rohkea kuvaaja-
- lähti toiselta reunalta ja tuli alas puiden läpi.
Helikopteri tuli minua kohti sivuttain kuin taskurapu.
Minä kävelin sitä kohti. Lähestyimme toisiamme-
- pyörähdin ja aloin laulaa, ja otto päättyi siihen.
Helikopteri kiersi takaisin niityn toiseen laitaan.
Minä menin omaan laitaani, ja aloitimme alusta.
Ainoa ongelma oli, että ilmavirta helikopterin moottorista-
- oli niin voimakas, että kun hän kiersi minut-
- hän kaatoi minut maahan.
Yritin todella kovasti pysyä pystyssä-
- ja olla kaatumatta joka kerta.
Suutuin koko ajan enemmän.
Oli typerää kaatua koko ajan ja syljeskellä heinää ja mutaa.
Lopulta näytin... Siellä ei ollut muita.
Kaikki piileskelivät puissa ja katselivat monitoreja.
Yritin näyttää lentäjälle, että hän kiertäisi minut kauempaa.
Hän vain näytti peukaloa merkiksi, että kaikki on hyvin.
Kun katsoo elokuvan alkua, kannattaa muistaa tämä.
Puut, joiden luona laulan, eivät olleet siellä sattumalta.
Ne piti katkaista ja asetella sopivalla tavalla.
Se voi olla pettymys, mutta...
...ehkä se on kiinnostava tarina.
Hollywoodin tapaan sinne piti rakentaa puro.
Emme löytäneet sopivaa puroa, jonka yli voisin sipsuttaa kiveltä toiselle.
Tämä puro rakennettiin paikalle kaivettuun ojaan.
Eräs maanviljelijä suuttui meille-
- koska kameramme häiritsivät hänen lehmiään ja niiden maidontuotantoa.
Eräänä iltana ennen kuvauksiamme hän tuli heinähangon kanssa-
- ja iski sen puron pohjana olevaan vedenpitävään vuoraukseen.
Kaikki vesi valui pois, ja se oli tehtävä uudestaan.
Ja kun laulaa...
...saan
Yksi elokuvan huomiotta jääneistä
tähdistä oli sää.
Emme tienneet etukäteen,
että Salzburg on maailman-
- seitsemänneksi sateisin paikka.
Saimme odotella vuorilla paljon.
Ylitimme aikamme kahdella tai kolmella
viikolla ja ylitimme budjettimme-
- koska odottelimme aurinkoa.
Se oli lopulta kuitenkin hyvä asia.
Eräänä päivänä Bob sanoi:
"Taustallamme ei ole perinteistä,
kauniin pilvetöntä taivasta"-
- "vaan suuria kumpupilviä, jotka
luovat jännitteitä ja dramatiikkaa."
Kun elokuvaa katsoo nyt, tausta on todella voimakas-
- sekä vuorten että taivaan vuoksi.
Se todella vaikutti
elokuvan ilmeeseen.
Se ei ollut aivan siloinen ja puhdas.
Siinä oli voimakkuutta.
Vuorilla oli joskus kuvatessamme
hyvin kylmä-
- ja tietenkin myös kosteaa.
lstuimme pressujen alla, ja ympärillä
valui vettä. Olin huovan sisällä.
Sitten Ted McCord, loistava elokuvaajamme-
- meni ulos valotusmittarin kanssa ja
sanoi: "Aurinko saattaa näkyä kohta."
Heitimme huovat pois, juoksin ulos ja yritimme ehtiä kuvaamaan.
Oli kiinnostavaa yrittää toimia nopeasti.
Oli oltava kurinalainen ja valmiina kuvaamaan joka hetki.
Odotteluaikoina me teimme
monenlaisia asioita.
Saul Chaplin, Marc ja Dee Dee...
Kuka vielä?
Yksi lapsista muistaakseni ja minä-
- perustimme lauluryhmän
nimeltä Vocalzones.
Vocalzone on kurkkupastilli,
joita imeskellään ennen laulamista.
Se tuo kurkkuun hyvän olon,
avaa kurkun takaosaa, nenää ja päätä.
Päätimme, että Vocalzones on loistava nimi...
...lauluryhmälle.
Saul lauloi säestysääniä-
- ja lauloimme vuorella reippaita, tuhmia lauluja lämpimiksemme.
Pelasimme paljon korttia. Harrastimme paljon...
Meidän vitsimme ja muut jutut tapasivat olla melko tuhmia.
Nonnbergin luostari. Eikö olekin kaunis?
Se on myös suuri.
Tämä kohtaus kuvattiin 20th Century Foxin studiolla.
Nunnat valmistautuvat tässä iltamessuun.
Vain Maria on myöhässä, koska on viettänyt aikaa vuorilla.
Pian tulee upeita kuvia, jotka ovat oikea ohjaajan taidonnäyte.
Mainitsen ne, kun ne tulevat.
Tämä on yksi. Paljon ihastuttavia naisia-
- kuoroparvella laulamassa kauniisti.
Pidän tästä, kun nuori ja vanha ovat rinnakkain. Bob keksi sen.
Luulen, että käteen nojaava nainen oli pukusuunnittelija Dorothy Jeakins.
Bob halusi juuri tuollaisen ilmeen-
- ja se oli ihastuttava hetki.
En ollut paikalla, kun kuoroa ja naisia kuvattiin, mutta täällä minä olin.
- Abbedissa. En löydä häntä mistään. - Mariaako?
Siinä on Peggy Wood.
Peggy Wood on keskellä ja Portia oikealla.
Portia Nelsonin kanssa oli hauskaa.
Hän oli hauska, ihana nainen ja todella lahjakas.
Toivottavasti tämä poistaa epäilykset...
Nämä hienot kulissit suunnitteli Boris Leven.
Mukulakivet ovat hieman märkiä.
Tässä näkyy mestarisuunnittelijan taito ja yksityiskohtien hallinta.
Kaikista noviisikokelaistamme Maria on vähiten...
Lapset!
Keskustelemme kokelaiden sopivuudesta.
Noviisien valvoja ja kokelaiden valvoja-
- yrittivät auttaa esittämällä vastakkaisia näkökantoja.
Mitä sisar Catherine ajattelee Mariasta?
Hän on ihana tyttö toisinaan.
- Sisar Agatha? - Hänestä on helppo pitää joskus.
- Sisar Sophia? - Hän on kiva, mutta aina vaikeuksissa.
Juuri sitä minäkin sanoin.
Hän puiden latvaan kiipeilee
Ja vaatteet repeää
Hän messuun saapuu tanssien, portaissa viheltää
Alle päähineenkin hän hiukset kähertää
Ja laulu kaikuu joskus luostarissa
Hän kappelista myöhästyy
Mutta katuu tosissaan
Hän tulee aina myöhässä
Paitsi ruokalaan
On pakko kallistua kantaan valitettavaan
Maria tekee hallaa luostarille
Haluaisin hieman häntä puolustaa
Maria minua naurattaa
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi taivaan pilven pyydystää?
Millä sanalla kuvata voi Mariaa?
Tuuliviiri
- Hupakko - Pelle
Kaikenlaista hänelle opettaa voisi
Paljon hänen pitäisi ymmärtää
Miten hänet saan puhetta kuuntelemaan?
Miten voi aallon rantaan pysäyttää?
Miten voi saada aloilleen Marian?
Miten voi vilkkaan kuunsäteen...
...kesyttää?
Hän mut hämmentymään saa, ajat, paikat katoaa
En tiedä koskaan, minne harhailin
- Arvaamaton kuten sää - Haaveita on täynnä pää
Tässä on koreografi Dee Dee Woodin kommentteja.
Marc Breaux ja minä olimme elokuvan koreografit. Me olimme naimisissa.
Avauskohtaus, jossa he laulavat virttä-
- ja alkavat sitten laulaa "Mariaa"-
- oli kokonaan suunniteltu.
Ernest Lehman ja Bob Wise pitivät siitä.
Kun nunna käveli johonkin suuntaan, se oli minusta kuin maalaus.
Sitä oli hauska tehdä. Harjoittelimme nunnankaavut päällä.
Avustajamme, Larri Thomas, kaikki avustajat, Marc ja minä-
- olimme nunnankaavuissa.
Kävelimme ympäriinsä, kuuntelimme musiikkia-
- ja sanoimme näyttelijöille, minne he kävelevät missäkin kohdassa.
Se on kuin maalaus.
Miten voi vilkkaan kuunsäteen...
...kesyttää?
Voit mennä sisään, Maria.
Peggy Woodin kanssa oli helppo näytellä.
Hän oli aikanaan todella kuuluisa.
Rakastin hänen puheääntään.
Hänen ansiostaan koko kohtaus oli helppo tehdä.
En halunnut kuulla anteeksipyyntöäsi.
- Antakaa minun pyytää anteeksi. - Jos se helpottaa oloasi.
Kuvausten ulkopuolella näimme harvoin.
Hän, Portia ja Anna Lee ja kaikki nämä naiset, jotka tulivat ltävaltaan-
- kävivät ahkerasti kaikissa Mozart-matkailukohteissa:
Hänen kodissaan, konserttisaleissa. He kävivät paljon konserteissa.
Minulla oli aina kiire, ja olin iltaisin väsynyt. Kadehdin heitä.
He pääsivät liikkumaan-
- ja katselemaan nähtävyyksiä ja nauttimaan Salzburgissa olostaan.
Haluan laulaa kaikkialla!
- Ja sanon kaiken aina suoraan. - Sitä kutsutaan rehellisyydeksi.
Se on kamalaa! Sisar Berthe käskee aina suudella lattiaa kiistan jälkeen.
Nykyään suutelen lattiaa heti, kun näen hänet. Siten säästyy aikaa.
Maria, kun näit meidät muurin yli ja halusit joukkoomme-
- et välttämättä ollut valmis omaksumaan elämäntapaamme.
En, mutta rukoilen ja yritän ja opinkin koko ajan!
- Mikä on tärkein oppimasi asia? - Jumalan tahtoa pitää seurata.
Maria, Jumalan tahto on, että jätät meidät vain vähäksi aikaa.
Älkää lähettäkö minua pois!
Tässä kohtauksessa minusta oli tärkeää osoittaa-
- kuinka pelottava ajatus seitsemän lasta oli Marialle.
Tein reaktiosta hämmästelevän.
Hän ajatteli: "lhanko totta? Seitsemän lasta!"
Tämä kuvattiin hyvin varhaisessa vaiheessa.
Ensimmäisissä kohtauksissa suorituspaineet ovat kovat.
- Lapsia on seitsemän. - Seitsemänkö?!
- Pidäthän lapsista? - Pidän, mutta seitsemän!
llmoitan kapteeni von Trappille, että menet sinne huomenna.
Hän on entinen laivaston kapteeni, hieno ja urhea mies.
Hänen on vaimonsa kuoltua ollut vaikea saada kotiopettajia pysymään.
- Miksi se on vaikeaa? - Herra osoittaa sen sinulle aikanaan.
Kun Herra sulkee oven, Hän avaa ikkunan jossain toisaalla.
Millainen päivä tää on?
Mietin
Mikä mua odottaa?
Mietin
Voisi olla jännittävää
Maailmassa kauas vaeltaa
Minun pitäisi riemua näyttää
Mikä minua jarruttaa?
Olen haaveillut seikkailuista
Uutta tahdon kokea
Nyt seikkailu on edessäni
Miksi tunnen pelkoa?
Kapteenija seitsemän lasta
Mikä siinä pelottaa?
Nyt jätän epäilykset ja huolet
Muuten takaisin kääntyä saa
Tahdon haaveilla siitä, mitä etsin
Etsin rohkeutta, joka katoaa
Rohkeutta palvella osaavasti
Korjata virheet loppuun asti
Näytän arvoni
Laulussa "l Have Confidence" oli yksi ylimääräinen...
En sanoisi sitä ongelmaksi. Sitä oli lopulta kiinnostava työstää.
Laulun sanoitus tuotti minulle paljon ongelmia.
Se on minulle harvinaista.
Siinä sanotaan, ettei enemmistö tai rikkaus tuo voimaa.
Voimaa saa unesta.
Mitä tekemistä nukkumisella on voiman kanssa-
- paitsi että aamulla voi paremmin, jos on nukkunut hyvin?
Sen esittäminen nopeasti oli vaikeaa.
Päätin, että paras tapa esittää laulu-
- niin, että sanat tulevat luontevasti suustani-
- oli esittää, että olin hermostunut-
- von Trappeille menosta ja uudesta työstäni.
Minun piti tulla aivan hupsuksi hetken ajaksi.
Enemmistö ei tuo voimaa
Siksi heiluttelen kitaraani ja kompastun lopussa.
Yritin tehdä kaikkeni, jotta en ajattelisi sanoja-
- ja yritin vain näyttää niin hermostuneelta, että aloin höpöttää.
Minusta se tuntui auttavan laulua.
Olen puhunut siitä, kuinka paljon Salzburgissa satoi.
Tämä kohtaus on siitä klassinen esimerkki.
Kun tulin katsomaan portin raosta-
- von Trappien taloa ensimmäistä kertaa-
- satoi melko rankasti.
Yritimme kuvata sen ennen varsinaista kaatosadetta.
Silloin kuitenkin satoi, eikä sitä näe kuvasta.
Se oli yksi monista tilanteista-
- joista selviydyimme rimaa hipoen, juuri ja juuri ajoissa.
Etenkin vuorilla kuvatuissa kohtauksissa...
...oli hyvin tuulista tai hyvin märkää.
Elokuvaajamme Ted McCord-
- katseli pilviä pienen tähtäimensä läpi-
- ja antoi minuuttien tai sekuntien verran aikaa.
Heitimme huopamme pois ja yritimme kuvata oton mahdollisimman pian.
Odottakaa tässä, olkaa hyvä.
Tämäkin upea kulissi tehtiin Foxin studiolle.
Siinä on tanssisali ja eteishalli.
Siellä tunsi väkisinkin-
- pelonsekaista kunnioitusta, kuten Mariakin varmasti tunsi.
Tässä Maria tapaa paronin ensimmäistä kertaa.
Pidän kovasti tästä asustani.
Chris Plummer on todella komea. Minun asuni-
- oli se, jota köyhät eivät halunneet, ja siksi Maria sai sen.
En kuitenkaan pitänyt hatusta.
Minusta Chris toi koko elokuvaan paljon ryhdikkyyttä.
Hän oli hieno liima, joka piti meidät kaikki yhdessä-
- näyttelijänlahjoillaan, arvokkuudellaan ja komeudellaan.
Siksi aloimme tuntea pelonsekaista kunnioitusta häntä kohtaan.
Hän oli tehnyt paljon Shakespearea ja hienoja näytelmiä. Minä ihailin häntä.
Olemme olleet ystäviä siitä asti.
Tässä on kapteenia esittäneen Christopher Plummerin kommentteja.
En muista-
- kuvasimmeko tapaamisen aluksi vai teimmekö ensin muuta.
Tapaamisemme miljöö teki minuun vaikutuksen.
Se näkyy erityisen hyvin alussa, kun tulen ovesta.
Talo kuului Gottfried Reinhardtille-
- joka oli Max Reinhardtin poika.
Max Reinhardt oli yksi 1900-luvun hienoimpia ohjaajia.
Sitä on käytetty Mozart-symposiumeihin Salzburgissa.
Salzburgin ulkopuolella.
En muista, onko tämä Kaliforniasta vai ltävallasta-
- mutta käytimme Reinhardtin talon ulkopuolta.
Kaliforniassa kulissit tehtiin talon huoneiden näköisiksi.
Täältä he tulevat.
On hauskaa, että Maria laskee heidät.
Tässä on Charmian Carr, joka esitti Liesliä.
Olin 21-vuotias, ja seuraava lapsi oli 13.
Julie oli 28.
Oli vaikeaa teeskennellä, että olin 16-vuotias.
Se ei ole oikeastaan näyttelemistä. Minä teeskentelin 16-vuotiasta.
Meillä ei ollut paljon yhteistä.
21-vuotiaana ikäero 13-vuotiaaseen tuntuu valtavalta.
Oli vaikea teeskennellä, että olen nuorempi.
Oli myös vaikea esittää, että pidin Rolfesta, joka oli minua nuorempi.
21-vuotias ei seurustelisi nuoremman miehen kanssa.
Hän oli 20. Minun piti teeskennellä myös, että pidän hänestä.
Minä inhoan lapsia. Olen kuin W.C. Fields.
lnhoan heitä kaikin puolin.
He ovat valtava riesa, sillä aina, kun voisi jatkaa kuvauksia-
- heidän pitääkin mennä kouluun.
Jokin sääntö kieltää teettämästä pikkuhirviöillä töitä-
- yli viittä minuuttia kerrallaan.
Nautin kovasti siitä, että sain olla järkyttävä natsisimputtaja-
- vihellellä pilliin ja kohdella heitä kuin karjaa.
Tietenkin kiinnyin kovasti tähän lapsijoukkoon.
En minä ole läpikotaisin ilkeä.
He olivat hyvin ammattimaisia-
- mutta silti niiden pirulaisten piti käydä koulua.
Aloin todella pitää heistä.
Se tuntuisi liian nöyryyttävältä.
Olitteko noin hankala luostarissakin?
Olin paljon hankalampi.
Kaikkein nuorimmasta, joka on reunimmaisena-
- tuli todellinen henkeäsalpaavan upea kaunotar.
Vuosia myöhemmin hän tuli katsomaan erästä näytelmääni.
Aloimme hermostua tähän lapseen...
...sillä hän oli hyvin tuhma.
Nyt hän saa kaiken anteeksi.
Hänestä on tullut kaunis "pimu", kuten Rodgers ja Hammerstein sanoisivat.
Nyt kun olemme yksin, kertoisitteko vielä nimenne ja ikänne.
Olen Liesl. Olen 16 enkä tarvitse kotiopettajaa.
Hyvä tietää. Ollaan sitten kavereita.
Minä olen Friedrich. Olen 14 ja mahdoton.
- Kuka sellaista väittää? - Josephine-neiti, eräs edeltäjänne.
Minä olen Brigitta.
Et kertonut, miten vanha olet, Louisa.
Minä olen Brigitta. Hän on Louisa ja 13-vuotias. Olette älykäs.
Olen 10, ja teillä on ruma mekko.
Et voi sanoa noin, Brigitta.
- Eikö se sinusta ole ruma? - On, mutta Hilda-neidin oli rumempi.
Minä olen Kurt, 11 vuotta. Olen parantumaton.
Mitä se tarkoittaa?
Et taida haluta, että sinua kohdellaan kuin lasta.
Minä olen Marta. Täytän seitsemän tiistaina.
- Haluan ruusunpunaisen sateenvarjon. - Se on minunkin lempivärini.
Sinä olet Gretl, ja olet viisivuotias. Sinähän olet jo iso neiti.
Minä olen ensi kertaa kotiopettajana.
- Ettekö tiedä työstä mitään? - En. Tarvitsen hyviä neuvoja.
- Käskekää isän hoitaa omat asiansa. - Myöhästykää päivälliseltä.
- Ryystäkää aina keittoa. - Ja niistäkää jälkiruuan aikana.
Älkää uskoko yhtään, mitä he sanovat. Minä pidän teistä.
Lähtekääpä kävelylle, lapset. lsänne käski. Menkää nyt.
Olen taloudenhoitaja rouva Schmidt. Vien teidät huoneeseenne.
Pelkäsin, että minun olisi pidettävä kädessä oikeaa sammakkoa.
Minun täytyy tunnustaa, että se oli vain-
- hyvin elävän näköinen leikkisammakko.
Lattialla hyppi tietenkin oikea sammakko.
Onneksi taskussani ei ollut oikeaa sammakkoa. Se oli helpotus.
Tässä on Charmian Carr, joka esitti Liesliä.
Minun lempiasiani, jos saisin valita yhden lempiasian elokuvan teosta-
- oli Christopher Plummer.
Hän oli todella suloinen-
- ja hänellä oli mieletön huumorintaju.
Hän valitti sateesta ja aikaisista herätyksistä-
- ja maskeerauksesta, kun me emme tehneet töitä.
Hän asui samassa hotellissa...
Minä asuin samassa hotellissa kuin hän ja moni muu.
Hän soitti pianoa ja lauloi Bristol Barissa joka ilta ja ryypiskeli.
Minä todella join ensimmäisen samppanjani hänen kanssaan.
En juonut vain samppanjaa-
- vaan myös ensimmäisen valkoviinini, punaviinini, viskini.
Join kaikkea. Hän halusi kaikki...
Siellä oli Marc ja Dee Dee Breaux, Mike Kaplan ja joskus Betty Chaplin-
- ja muita kuvausryhmän jäseniä. Hän suuttui, jos lähdimme nukkumaan.
Hän halusi, että valvomme hänen kanssaan. Hän oli todella loistava.
Tässä on kommentteja Johannes von Trappilta, Maria von Trappin pojalta.
Tarkoitan oikeaa Maria von Trappia.
lsäni oli lämpimämpi, inhimillisempi ihminen-
- kuin miltä elokuvassa näyttää.
Elokuvassa on mielestäni totuuden siemen-
- siitä, että perheen elämä oli muodollista.
Äitini lopetti sen melko nopeasti-
- ja meistä tuli epämuodollinen perhe paljon muodollisuuden jälkeen.
Muistan ajan, kun muutimme tänne Vermontiin-
- ja asuimme syrjäisellä maatilalla.
Jos menin lähikylään, minulla oli päällä puvuntakki ja solmio.
Kaikki muodollisuus ei siis kadonnut.
Pilli oli olemassa.
Maria-sisarellani, joka on 90-vuotias, on samanlainen pilli-
- ja hän osaa soittaa kaikkien lasten merkit.
lsäni käytti sitä, ja se oli tehokas, mutta lapset eivät marssineet.
He vain reagoivat merkkiääneen.
Lapsia oli yhdeksän-
- ja lasten nimet - minä synnyin myöhemmin kymmenentenä-
- ovat Rupert, esikoinen, seuraavana Agatha-
- sitten veljeni Werner, sisareni Maria-
- sisareni Hedwig, sisareni Johanna-
- ja sisareni Martina.
Täyssisareni olivat Rosemarie ja Eleonore.
Vain minä synnyin Yhdysvalloissa.
Äitini ei itse asiassa tullut perheeseen hoitamaan kaikkia lapsia-
- vaan opettajaksi Maria-sisarelleni, jolla oli ollut tulirokko.
Se vahingoitti hänen sydäntään, eikä hän voinut kävellä kouluun-
- kuten toiset lapset.
Sydänongelmista huolimatta sisareni Maria-
- on nyt 90-vuotias ja voi hyvin.
Sillä tavalla äitini tuli perheeseen.
Ruuan jälkeen Liesl kävelee talon ulkopuolella Salzburgissa-
- tapaamaan Rolfea. Hän juoksee portaat alas vettä kohti ja kääntyy.
Yhtäkkiä hän onkin Hollywoodissa, kun hän kääntyy Rolfea kohti.
Ajattelin, että tämä on outoa.
Lisäksi kuvasimme tämän päivällä, ja kaikki piti saada näyttämään pimeältä.
Ajattelin, ettei se voi onnistua, koska en ymmärrä tekniikasta mitään.
Mietin, miten se voi näyttää oikealta. Juoksen portaat alas Salzburgissa-
- ja tapaan Rolfen Hollywoodissa. En keksinyt, miten se tehdään.
"Rakas Liesl. Haluaisin kertoa, mitä ajattelen sinusta. Stop."
"lkävä kyllä sähke on jo nyt liian kallis. Terveisin Rolfe."
"Sydämellisin terveisin."
"Rakkain terveisin..."
Saanko vastauksen?
"Rakas Rolfe, stop. Älä lopeta. Oma Lieslisi."
Kunpa meidän ei pitäisi aina odottaa sähkeitä. Milloin näemme taas?
Voisin tulla tänne vahingossa-
- kun vien sähkettä eversti Schneiderille, joka asuu...
Se on salaisuus. Älä kerro isällesi. Hän on niin... itävaltalainen.
- Kaikkihan me olemme. - Toiset haluavat olla saksalaisia.
He aikovat...
- Toivottavasti isäsi ei käy huonosti. - Hän on sankari. Hän sai mitalinkin.
Tiedän sen. Olen huolissani hänen tyttärestään.
- Minustako? Minkä takia? - Sinä olet niin...
- ...pikkuinen! - Minähän olen kuudentoista.
On kohtalos kuin sivu tahraton
Vaan aika senkin täyttää
Kuin arvoitus maailma sulle on
Ken ihmeet saa sen näyttää?
Ken näyttää?
Kuudentoista ikäinen olet siis
Lapsuus jo taakse jää
Maailman vaarat uhkaa ja vaanii
Voivat sun yllättää
Kuudentoista ikäinen olet siis
Miehiin et luottaa saa
Seikkailijat tai irstailijat
Voi turmaan sun kuljettaa
Maailma vaaniiloukkuineen
Ja houkutuksineen
Miehet sun konnankoukkuineen
Voi viedä saaliikseen
Kunnon miehen tarvitset, viisaan
Neuvot ken antaa ties
Täytin äskettäin seitsemäntoista
Kai mä oon se mies
Tässä on Charmian Carr.
Kun kuvasimme "Sixteen Going on Seventeen" -tanssia-
- minulla oli ollut harjoituskengät, ja kuvauspäivänä sain uudet kengät.
Puvustajat unohtivat panna pohjiin kumipinnoituksen.
Kun hyppäsin ensimmäisessä otossa penkille-
- jatkoin matkaa lasi-ikkunoiden läpi.
Tämä oli viimeinen kohtaus, jonka kuvasimme. Muut olivat kotona.
Luulin, että Robert Wise saa sydänkohtauksen. Hän kalpeni.
Hän varmaankin mietti, miten korvaisi minut.
Onneksi vain nyrjäytin nilkkani, eikä haavoja tullut.
Minun nilkkani teipattiin-
- jalkoja maskeerattiin, ja minulla oli trikoot.
Vanhoissa videoissa siteen voi nähdä.
Kun DVD julkaistiin, side pyyhittiin pois.
Kukaan ei enää usko tarinaani.
Studion lääkäri tuli kuvauspaikalle ja antoi minulle-
- B12-vitamiiniruiskeen, tai niin hän väitti.
Tanssin nilkallani koko päivän.
Tanssi oli vaikea ja vauhdikas. Hypin penkeillä, ja kaikki oli hyvin.
Kun lopetimme, kuvausryhmä antoi aplodit.
Se oli yksi elämäni parhaista tunteista.
Sain työtovereilta suosionosoitukset-
- ja se oli elokuvanteon kohokohta minulle.
Se ei voinut olla vitamiiniruiske. Ehkä se oli jotain piristettä.
lhmiset kyselivät, miten voin tanssia nyrjähtäneellä nilkalla.
Luulin, että se johtui vitamiinista. Olin myös saanut kaksi aspiriinia.
Sen täytyi johtua jostain muustakin, mutta se toimi.
Tämä on ensimmäinen kohtaus, jonka tein elokuvaan.
Olin hyvin hermostunut.
Voin vain toivoa, että lähden oikeaan suuntaan.
Saisinkohan vielä lisää kankaita?
Elokuvaajamme oli Ted McCord, ja hänen valaistuksensa oli loistavaa.
Tässä näkyy hienoja varjoja.
Tuolla ovat kuuluisat verhot-
- joista tulee lasten leikkivaatteet.
Ei kuulu musiikkia eikä naurua. Mikään ei saa muistuttaa vaimosta.
- Se on väärin. - Niin. Mitä pidätte huoneestanne?
- Saatte uudet verhot. - Uudetko? Nämä kelpaavat.
- Uudet on jo tilattu. - En todellakaan tarvitse niitä.
- Voinko kysyä kankaista huomenna? - Kapteeni lähtee Wieniin.
Kauanko hän on poissa?
Viimeksi hän viipyi paronittaren luona kuukauden.
Minun ei kai pitäisi kertoa tätä, koska en tunne teitä-
- mutta kapteeni aikoo naimisiin ennen kesän loppua.
- Hienoa! Lapset saavat uuden äidin. - Niin...
Hyvää yötä.
Tässä on Charmian Carr, joka esitti Liesliä.
Ensimmäisenä kuvauspäivänäni olimme Hollywoodissa.
Tässä kohtauksessa kiipeän ikkunasta Marian huoneeseen-
- jäätyäni sateeseen, kun olen muka jo tanssinut Rolfen kanssa.
Mekkoni, hiukseni ja kasvoni olivat aivan likaiset-
- ja minun piti teeskennellä, että kaikki se oli jo tapahtunut-
- ja että olin hermostunut. Se ei ollut totta.
En ollut edes ollut sateessa. Minut kasteltiin ja liattiin.
En olisi likaantunut niin paljon kiivetessä.
Ohjaaja Robert Wise toisteli: "Hän tarvitsee lisää mutaa."
Näytin hiilikaivoksesta tulleelta.
Se oli ensimmäinen kuvauspäivä, ja oli hyytävän kylmää.
Aloitin kuvaukset märkänä, ja viimeinen elokuvaan kuvattu kohtaus...
Muut olivat kotona, ja Rolfe ja minä tanssimme huvimajassa-
- ja kastuin viimeisenäkin päivänä.
He vetosivat lämpimään säähän.
Aluksi oli lämmintä, mutta märissä vaatteissa alkaa palella.
Ajattelin, että tällainen elokuvien tekeminen on todella outoa.
He ruiskuttivat mutaa aerosolitölkistä.
Minä en edes tiennyt, että mutatölkkejä on olemassa.
Minä kävelin sisään, vaikka sanottiin, että kiipesin.
Kävelin paikalle, ja he huusivat: "Poikki, poikki."
Lopulta Bob Wise sanoi minulle:
"Miksi et tule sisään ikkunasta oikealla hetkellä?"
Sanoin, etten kuule Juliea salamoinnin ja ukkosen vuoksi.
Siksi Julie sanoo "Siunaa... Mikä sen pojan nimi olikaan?"-
- hyvin kovalla äänellä, kovempaa kuin toisten lasten nimet.
Minä kuulin hänet, jos hän puhui kovalla äänellä.
Vihdoinkin tulin sisään oikeaan aikaan, ja saimme kohtauksen tehtyä.
Pelkäätkö ukkosta? Jää tänne minun luokseni.
- Missä muut ovat? - He nukkuvat. He eivät pelkää.
Eivätkö? Katso.
Tulkaapa kaikki tänne sänkyyn. Tämän kerran...
- Nyt odotetaan poikia. - He eivät tule. Pojat ovat rohkeita.
- Eihän teitä pelottanut? - Ajattelimme, että teitä voi pelottaa.
- Olettepa huomaavaisia. - Se oli Kurtin ajatus.
Kurtin minä unohdin! Siunaa Kurtia.
Miksi se tekee tuolla tavalla?
Salama puhuu, ja ukkonen vastaa.
Salama on varmaan ilkeä.
Miksi ukkonen suuttuu? Minua itkettää.
"Favorite Things" -laulua oli mukava tehdä.
Se oli ensimmäinen kohtaukseni.
Kuvasimme edellä olleen pienen kohtauksen ja laulun.
Vaikka tutustuin lapsiin jo harjoituksissa-
- tämä laulu yhdisti meidät.
Minulla on siitä muutamia ihania muistoja.
Lapset hyppivät sängyllä ja menivät peiton alle-
- Duane Chasella oli upea ilme. Hän oli hauskan näköinen lapsi.
Hän tuli sängyn päädyn takaa ja virnisti. Olen ylpeä siitä hetkestä-
- sillä halusin auttaa lapsia lähikuvissa-
- ja saada heidät hymyilemään. lrvistelin hänelle kameran takaa.
Se loi yhteenkuuluvuudentunnetta.
Jos saan haavan
Taikka kaadun
Taijos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois jo jää
- Auttaako se oikeasti? - Totta kai. Mistä sinä pidät?
- Joulusta! - Pupuista.
Käärmeistä!
- Kesälomasta. - Sähkeistä.
- Syntymäpäivälahjoista. - Kaikista lahjoista!
- Aivastamisesta! - Terveydeksi. Eikö olekin kivaa!
Kissojen viikset ja kasteiset kukat
Kuparipannut ja viirukkaat sukat
Ystävän kirjeen kun postista saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Ruskean ponin kun selässä laukkaan
Tai kun saan omenapiirakan maukkaan
Kun vuoren huipulle saan vaeltaa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Kun säästöporsaaseen pennejä karttuu
Kun lumihiutaleet ripsiini tarttuu
Talvi kun loppuu ja kevät kun saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Jos saan haa...
Enkö sanonut, ettei nukkumaanmenoajasta jousteta?
Ukkonen pelotti lapsia, ja minä... Kyllä te sanoitte.
Onko teidän vaikea muistaa yksinkertaisia ohjeita?
Ainoastaan ukonilmalla.
Liesl! Minne sinä katosit päivällisen jälkeen?
Minä itse asiassa...
Minä...
Me kaksi tutustuimme toisiimme.
Mutta nyt kello on paljon. Menkää heti nukkumaan.
Muistattehan vielä, että lähden aamulla matkalle?
Voisitteko myös muistaa, että talon tärkein sääntö on kuri?
Luotan siihen, että kun palaan, teillä on itsekuria.
Ennen kuin lähdette, haluaisin puhua lasten leikkivaatteista.
Maria-neiti... Olette lievästi sanottuna jankuttaja.
- He ovat lapsia! - Ja minä olen heidän isänsä.
Kun säästöporsaaseen pennejä karttuu
Jos saan haavan, taikka kaadun
Taijos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois...
...jo jää
Katsokaa tuonne!
Tulkaahan jo!
Voimmeko tehdä tätä joka päivä?
- Etkö kyllästyisi? - Kyllä kai. Entä joka toinen päivä?
Kerran panimme liimaa Josephine-neidin hammasharjaan.
- Miten kiltit lapset tekevät kepposia? - Se on helppoa.
- Mutta miksi teette niin? - lsä ei muuten huomaa meitä.
Asiaa täytyy ajatella.
Tulkaa kaikki tänne! Teidän pitää laulaa paronittarelle jotain.
En osannut soittaa kitaraa kuvausten alussa-
- ja se oli minulle vaikeaa. Saul Chaplin sanoi:
"Eikö sinun pitäisi harjoitella enemmän?"
Halusin jutella ihmisille ja leikkiä lasten kanssa.
Minun piti vain mennä harjoittelemaan.
Sormien pitää olla oikeilla paikoilla ja lisäksi liikkua musiikin mukaan.
Se ei ollut minulle helppoa.
Vaikka minusta oli mukava pidellä kitaraa, ja pidän sen äänestä-
- soittaminen on kuin taputtaisi päätä ja hieroisi vatsaa yhtä aikaa.
Piti tehdä kahta erilaista asiaa, yhtä täällä ja toista tuolla.
Keplottelin kuvauksissa parhaani mukaan, ja samalla piti myös laulaa.
Re jo siitä eroaa
Vuorilla oli hyvin kylmää-
- ja lisäksi olimme joskus kaukana-
- ruoka-autoltamme ja pukuhuoneiltamme ja kaikesta muusta.
Marssimme usein hyvin pitkään ylöspäin.
Muistan yhden päivän, joka oli aivan hullu.
Olin vaunuissa, jota veti-
- yksi tai kaksi härkää. Vaunuihin kasattiin aivan kaikkea.
Siellä oli filmiä, köysiä, pressua-
- ja minä kyyhötin läjän päällä minkkiturkissa.
Tiedän, että maanviljelijä-
- joka puhkoi meidän puromme-
- tuli paikalle ja alkoi huudella minulle hävyttömyyksiä.
Onneksi hän puhui saksaa, enkä ymmärtänyt.
Hän tosin näytti epäluotettavalta.
Vaunut raahautuivat kivenlohkareiden yli ja mudan läpi-
- koska oli satanut paljon.
Titä seuraa vielä do
Se on kaiken A ja O
Do re mi fa so la ti do so do
Do-re-mi ja muut ovat vain laulun aineksia.
Kun on oppinut ne, voi laulaa miljoonia erilaisia sävelmiä.
So do la fa mi do re
Osaatteko laulaa sen?
So do la ti do re do
Pannaan ne nyt yhteen.
So do la fa mi do re
So do la ti do re do
- Hyvä! - Mutta se ei tarkoita mitään.
Keksitään siihen sanat joka säveltä varten.
Kun on nuotit muistissa
Mitä vain voilaulella
Kun on nuotit muistissa
Mitä vain voilaulella
- Do... - On alku nuottien
- Re... - Jo siitä eroaa
- Mi... - On helppo, tiedän sen
- Faraota... - Tavoittaa
- So... - Se tahtoo torua
Tämän montaasin kuvaaminen oli minulle ehkä-
- koko elokuvan kohokohta.
Olimme kaikkialla Salzburgissa ja maaseudulla.
Olimme vuorilla, kylässä-
- juoksimme suihkulähteiden luona ja puutarhakujilla.
Jokaisena kuvauspäivänä tehtiin paljon ottoja eri paikoissa.
Oli nokkelaa käyttää tätä lasten vapauden hetkenä-
- ja se sai heidät ihailemaan Mariaa.
Do on alku nuottien
Re jo siitä eroaa
Mi on helppo, tiedän sen
Faraota tavoittaa
So se tahtoo torua
La ei sitä tajua
Titä seuraa vielä do
Se on kaiken A ja...
So do la fa mi do re
So do la fa ti
La so
Fa
Mi re
Ti do
So do
- Vuoret ovat upeita, Georg. - Pystytin ne sinua varten, kultaseni.
Georg osaa jopa 3 000 metrin korkeudessa kohottaa tunnelmaa.
- Varo, tai en kutsukaan sinua. - Minähän kutsuin itse itseni.
Te kaipasitte esiliinaa, ja minä kaipasin hyvää ruokaa...
- ...hienoa viiniä ja sopivia hintoja. - Max, olet mahdoton.
Enkä ole. Olen hyvin viehättävä siipeilijä.
Kuunnelkaa.
Se on Klopmannin luostarikuoro.
Sehän on hyvä, oikein hyvä.
Aion tutkia seutua. Jokin lauluryhmä odottaa jossain Max Detweileria-
- joka tekee siitä kuuluisan Salzburgin laulujuhlilla.
- He saavat maineen ja sinä rahat. - Asia muuttuu vielä.
Sitten minä saan myös maineen.
Mitä ihmettä tämä on?
He ovat vain täkäläisiä vintiöitä.
On todella jännittävää olla täällä luonasi, Georg.
Tässä on Christopher Plummerin kommentteja.
Paronitarta esittänyt Eleanor Parker-
- on yksi kauneimmista naisista, joita Hollywoodista on tullut.
1930-luvun lopulla ja 1940-luvulla hän oli hyvin suuri tähti.
Hän oli todella menestyksekäs monta vuotta.
Katsokaa, miten kaunis hän on tässä, useita vuosia myöhemmin.
Hän taisi olla jo melkein 50-vuotias, ellei vanhempikin.
Haluaisin näyttää tuolta 50-vuotiaana.
Siihen on vielä muutama vuosi aikaa.
Hän oli todella herttainen ja ystävällinen-
- todella arvokas ja elegantti. Hän oli täydellinen paronitar.
Minä melkein jätin Julien hänen vuokseen.
Minulla oli erimielisyyttä Robert Wisen kanssa asuistani.
Jotkin niistä oli suunniteltu-
- Hollywood-versioiksi itävaltalaisten tyylistä.
Kävin Salzburgissa esimerkiksi Lanzissa-
- joka on kuuluisa nahkahousuja ja hienoja takkeja myyvä kauppa.
Siellä oli hienoa tavaraa, ja halusin käyttää niitä.
Taisin saada yhteen kohtaukseen tummanvihreän ja ruskean asun.
Se oli hyvin smokin tyylinen ja paljon aidomman tuntuinen-
- kuin heidän valitsemansa asut. He valitsivat vaaleita värejä.
Kaikki sanoivat, ettei kukaan itävaltalainen pukeudu niin.
Mistä tämä ajatus tuli?
Hän ja pukusuunnittelija pitivät päänsä. He olivatkin oikeassa.
Vaaleat värit nostivat elokuvan ylitunteellisuuden suosta-
- paljon kevyemmäksi ja huolettomammaksi-
- ja myönteisemmäksi. Se oli oikein muun maailman kannalta.
ltävalta inhosi sitä yhä, mutta päätös oli oikea, ja kunnioitan sitä.
Syötkö vieläkin? Taidat olla onneton.
Olen yrittänyt napata erään sekakvartetin.
Eilen heidät vietiin nenäni edestä. lnhoan varkaita.
- Soitin Pariisiin ja Roomaan ja... - Soititko Georgin puhelimesta?
Pidän rikkaista ja heidän elämästään ja omasta elämästäni heidän luonaan.
Missähän lapset ovat?
He ovat kai menneet minua piiloon.
Max, teeskentele hetki ja yritä olla miellyttävä.
- No? - Mitä?
Oletko vakuuttanut Georgin? Kuulenko hääkellojen lyövän?
- Ne eivät ehkä pauhaa minulle. - Mitä sinä puhut?
- Pidän Georgista, joten älä pelleile. - Haluan huvitella! Kerro kaikki.
Kerro Maxille kaikki yksityiset ja iljettävät pikkuseikat.
- Luulen, että olen täällä kokelaana. - Näin on. Et voi reputtaa.
- Niin voi käydä. - Tunnen sinut. Keksit keinot.
- Georg ei ole tavallinen. - Hän on rikas.
- Vaimo jätti jälkeensä surun. - Sinun miehesi jätti rahaa.
- Olet kamala, Max! - Olette perheeni. Menkää naimisiin.
Rahojen pitää pysyä perheessä.
- Mitä sinä teet? - Kapteeni von Trapp! Minä etsin...
Minä en nähnyt... En tiennyt, että te...
- Heil Hitler! - Kuka sinä olet?
- Toin sähkeen herra Detweilerille. - Se on minulle.
Toimitit sähkeen. Lähde nyt pois.
- Hän on vasta poika. - Ja minä olen itävaltalainen.
- Pysy vain itse ulkopuolella. - Älä ikinä sano noin!
En voi estää muiden poliittista toimintaa.
Kyllä voit! Sinun täytyy voida.
Hohoi...
Olet kaukana. Missä olet?
Olen maailmassa, joka on ikävä kyllä katoamassa.
Voinko mitenkään saada sinua omaan maailmaani?
Kapteeni! Olette kotona!
Tulkaa heti ylös vedestä!
Te olette varmaankin paronitar Schraeder!
Riviin järjesty!
Tämä on paronitar Schraeder.
- Nämä ovat minun lapseni. - Hyvää päivää.
Menkää sisään, vaihtakaa vaatteet ja tulkaa takaisin!
Jääkää te tänne, neiti!
En tiedä, kuinka monta kertaa minut kasteltiin tätä kohtausta varten.
Seisoin kastelulaitteen alla...
...jotta näyttäisin järvestä nousseelta.
Otto oton jälkeen minua kasteltiin.
Olen tehnyt paljon elokuvia, joissa on sadekohtaus tai muuten paljon vettä.
Aloin pitää sitä hyvän onnen tuojana.
Tämä oli hyvin vahva kohtaus meille kahdelle.
Harjoittelimme paljon ennen kuvauksia.
Se kannatti, sillä kuten olen tainnut mainita-
- meidän lähikuvamme tehtiin eri paikoissa.
Oli hyvä, että tiesimme tarkasti, mitä teimme.
Tuo järvi oli ihastuttava paikka.
Ne ovat pakkopaitoja. Lasten täytyy uskaltaa leikkiä!
- He eivät ole valittaneet. - He eivät uskalla!
- Älkää puhuko lapsistani noin. - Ette edes tunne heitä.
Chrisillä oli ehdotus kohtaan, jossa Maria sanoo:
"Teidän täytyy."
Jos muistan oikein, hän ehdotti, että sanon sen-
- päättäväisesti ja moittivaan sävyyn.
Se johtaa riidan suureen huipennukseen ja sen päätökseen.
Se on oikeastaan hyvin rohkeaa.
Hän olisi voinut saada potkut.
ltse asiassa se...
...johtaa kauniiseen kohtaukseen, jossa kapteeni pyytää häntä jäämään.
Sillä tavalla kapteeni pyytää anteeksi.
Lapset.
Opetin heitä laulamaan paronittarelle.
Tämä hetki on ihastuttava.
Se on otettu musikaalista. Hän kuulee lasten laulavan paronittarelle.
Kapteeni ei tainnut arvata lainkaan-
- että he olivat harjoitelleet tätä.
Tämä muistuttaa ehkä siitä, millaista elämä oli, kun hänen vaimonsa eli.
Yli vuorten ja maan
Tässä on Charmian Carr.
Kun hän käveli olohuoneeseen ja alkoi laulaa lasten kanssa-
- jotkut heistä alkoivat itkeä, eikä se tainnut olla näyttelemistä.
Luulen, että he todella ajattelivat silloin: "Hänhän pitää meistä."
Uskon, että ne kyyneleet...
Minä en itkenyt, vaan esitin vain surullista, koska hän piti minusta.
Uskon, että lapset olivat aidosti-
- kokonaan tämän tunteen vallassa. Heidän isänsä oli siinä-
- ja otti heidät takaisin elämäänsä.
Muistan, että kun Ernest Lehman yritti saada elokuvaa alulle-
- hän vei ohjaajia katsomaan musikaalia.
Moni ohjaaja kieltäytyi kunniasta, mutta kaikki sanoivat:
"Kohtaus, jossa isä laulaa lasten kanssa, riipaisee syvältä."
He pitivät siitä, ja Robert Wise piti siitä.
Luulen, että Robert Wise itki, kun hän ohjasi sitä.
Näin muutaman kyyneleen niissä silmissä, ja ne olivat aitoja.
Alppitähtiä!
Et ole kertonut, miten ihania lapsesi ovat.
Kapteeni pyytää anteeksi. Rakastan sitä kohtausta. Se tuntuu...
Siitä todella alkaa-
- kapteenin ja Marian rakkaustarina.
Käyttäydyin huonosti. Pyydän anteeksi.
Olen liian suorapuheinen. Se on vikani.
Olitte oikeassa.
Minä en tunne lapsiani.
Ei ole liian myöhäistä. He kaipaavat seuraanne.
Toitte musiikin takaisin taloon.
Olin unohtanut sen.
Neiti!
Haluan, että jäätte.
Minä pyydän, että jäätte.
- Jos voin auttaa... - Olette jo auttanut.
Enemmän kuin tiedättekään.
Esirippu!
Oli vuorella paimen seuranaan tuuli
Kauas kantoi äänen iloisen se tuuli
Tässä on koreografi Dee Dee Woodin kommentteja.
"The Lonely Goatherd" taisi olla Max-sedän lahja lapsille.
Se oli Bil ja Cora Bairdin nukketeatteriesitys.
Nuket olivat upeita. Niiden piti laulaa. Bil ja Cora Baird pyysivät-
- että auttaisimme tanssin kanssa. Kysyimme heti, mihin nuket pystyvät.
Meillä oli todella hauskaa nukketeatterin kanssa.
Sanoimme: "Näyttäkää, miten nuket voivat potkaista."
"Kääntyvätkö ne?" Koreografian teko oli hauskaa.
Sitten lasten ja Julien piti esittää se. Se oli uuvuttava päivä.
Heidän kuvaamisensa nukkien päällä-
- ohjaamassa naruja oli heille raskasta.
Ammattilaiset tietysti tanssittivat nukkeja.
Sitä oli hauska tehdä.
Nuo naiset olivat todella muodokkaita.
Minä ajattelin: "Onko tämä The Sound of Music?"
Muistan, kun "The Lonely Goatherd" oli kuvattu...
Maria oli järjestänyt ja ohjannut tämän pienen esityksen-
- joka tehdään marioneteilla, hoidellut naruja, laulattanut lapsia-
- ja lisäksi keksinyt kaiken ja laulanut.
Kun laulu oli lopussa-
- ajattelin, että tämän urakan jälkeen hän ainakin olisi täysin uupunut.
Harjoituksissamme-
- tulin lähelle pientä etunäyttämöä, jolla nuket esiintyivät.
Takerruin siihen kiinni-
- ja esitin aivan uupunutta. Se teki vaikutuksen Bobiin...
...ja hän räjähti nauramaan. lhmettelin sitä.
Hän sanoi: "Taidat hieman liioitella uupumusta."
Sanoin: "Minähän olisin väsynyt." Hän käski kuitenkin hillitä sitä vähän.
Saatoin korostaa sitä liikaa, ja se näkyy ehkä elokuvassa.
Hienoa työtä, neiti.
- Voin vain ihailla. - He ovat teidän lapsianne.
- Osaatteko te kaikkea? - Minusta ei tule hyvää nunnaa.
Minä autan teitä mielelläni.
Kuunnelkaa kaikki! Haluan kertoa teille yllätyksen.
Olen tänään vihdoinkin löytänyt ryhmän esiintymään laulujuhlille.
Onneksi olkoon, Max.
Ketä käytät tällä kertaa hyväksesi?
- Pyhän lgnatiuksen kuoroako? - Arvaa vielä.
- Tuota... Klopmannin kuoroako? - Ei, ei.
- Kerro nyt. - Se on laulava perhe.
Sepä viehättävää! Kenen perhe se on?
Sinun. Heistä tulee laulujuhlien kohokohta.
- Mikä nyt naurattaa? - Sinä. Olet kallis mutta hauska.
Kuulit itse! He menestyvät. Tämä on uusi, tuore keksintö.
Minun lapseni eivät laula julkisesti.
- Yrittänyttä ei laiteta... - Kuka laulaa seuraavaksi?
lnhosin kitaran soittamista. Soitan pianoa melko hyvin.
Ajattelin, että pitäydyn koko ikäni yhdessä instrumentissa.
Kitara sattui sormiini, ja niistä tuli verta.
Ajattelin, että loistavien kitaristien täytyy kärsiä paljon-
- ennen kuin kädet karaistuvat. Minä en siis soittanut oikeasti.
Joku muu taikoi musiikin.
"Edelweiss" on...
...yksi lempikappaleistani elokuvassa. Toivon, että olisin saanut laulaa sen.
Taidan laulaa sitä vähän elokuvan lopussa.
Olen laulanut sitä myöhemmin ja levyttänyt sen-
- ja olen pitänyt sen laulamisesta.
Valkoinen
Hentoinen
Uskon sain sulta...
...uuden
Kukkanen alppien rinteiden
Kestät jään ja tuulen
Edelweiss
Uskon sain sulta uuden
- Edelweiss - Edelweiss
Kukka kaukaisten vuorten
- Valkoinen - Valkoinen
- Hentoinen - Hentoinen
Kukka sydänten...
...nuorten
Alppien, kotimaan kaukaisen
Terveiset tuot kaukaa
Edelweiss
Usko sydänten nuorten
Sano vain, jos haluat itsekin liittyä von Trappin perhekuoroon.
Keksin hienon ajatuksen, Georg. Täytetään talo musiikilla.
Järjestä upeat juhlat vierailuni kunniaksi.
Minun on korkea aika tutustua ystäviisi. Etkö ole samaa mieltä?
On aika mennä nukkumaan, lapset. Sanokaa hyvää yötä.
Ne ovat ensimmäiset juhlani!
Huomasitte varmaan ltävallan lipun tuolla aulassa?
- Naiset ovat kauniita. - Rumiapas.
- Sinä pelkäät heitä. - Vain miehet pelkäävät naisia.
- Miehet ovat kauniita. - Mistä sinä sen tiedät?
- Kenen kanssa tanssit, Liesl? - En kenenkään.
Tanssit jonkun kanssa.
- Saanko luvan? - Tottahan toki, nuori mies.
- En tiennyt, että osaatte tanssia. - Olisitte tehnyt meistä tanssiryhmän.
- Mikä tuo on? - Se on itävaltalainen kansantanssi.
- Näyttäkää. - Tanssin viimeksi lapsena.
Kyllä te muistatte sen. Olkaa kiltti.
Ländler-kohtaus kuvattiin tanssisalin ulkopuolella.
Maria ja lapset katselevat pihalta, kun sisällä tanssitaan ja iloitaan.
Aluksi Maria tanssii nuoren Kurtin kanssa.
Sitten kapteeni tulee ja sanoo:
"Minä näytän, miten kuuluu tanssia."
Sen esittäminen tuntui yhtä taianomaiselta kuin miltä se näytti.
Koreografia oli kaunis.
Bob kuvasi sen hienosti.
Tuo on ihastuttava kuva. Käsivartemme ovat ristissä-
- ja kuljemme kameran ohi.
Näytti siltä kuin leijuisimme. llmassa oli myös romantiikkaa.
Koko kohtaus kertoo siitä, että he ovat rakastuneet.
Se oli helppo kuvata. Sitä oli ihana kuvata.
Se oli kaiken kaikkiaan mukava työpäivä.
Tässä on koreografi Dee Dee Woodin kommentteja.
Ländler-tanssi, jonka Julie ja Christopher tanssivat-
- minusta kertoi ja kuljetti Marian ja kapteenin tarinaa-
- enemmän kuin mikään muu elokuvassa.
Kun he alkoivat tanssia tätä tanssia...
Se oli kansantanssi, jota olimme tutkineet-
- ja muokanneet kiinnostavaksi tanssiksi.
Kun he alkoivat tanssia hitaasti, pysähtyivät-
- ja katsoivat toisiaan, se oli elokuvan lopun avain.
Kun he katsoivat ja hämmästelivät, minäkin hämmästelin.
Tajusin kohtauksen vaikuttavuuden vasta, kun näin elokuvan.
Tehän tanssitte hienosti. Olette kaunis pari.
- Lasten on aika sanoa hyvää yötä. - Meillä on kaikille yllätys.
Olit turhaan huolissasi, ettet löytäisi juhlassa ystävää.
- Ulkona on aika viileää. - Minusta siellä vaikutti lämpimältä.
Hyvä herrasväki, von Trappin lapset haluavat toivottaa hyvää yötä.
Kaappikellossa on sointi surumielinen
Kirkonkellonkin ääni kantautuu
Ja lastenhuoneessa outo lintunen
Esiin tulee, sanoo kukkuu
Kukkuu
Ne eivät tätä soisi, vaan joustaa eivät voisi
On hyvästeltävä
Joukko tää
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Nyt mennä pois mua haluttaisi ei
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, näkemiin
Näkemiin, näkemiin nyt itse kullekin
Hyvää yötä, au revoir, auf Wiedersehen
Saisinko vain samppanjakulauksen?
Hyvää yötä, auf Wiedersehen, hei hei
Mä huokaisen ja sanon hei hei
Hei hei
On hauska mennä
Nyt valhe auta ei
Mä leijailen
Ja lento minut vei
Gretl oli syönyt paljon leivonnaisia, keittoja ja leipää.
Kuvauspaikoilla oli ihanaa ruokaa.
Söimme herkkuja aamiaisen ja lounaan välillä ja taas ennen päivällistä.
Hän söi yhden leivonnaisen liikaa.
Liesl nostaa sisarensa, ja minun piti nostaa hänet-
- ja tunsin selkäni napsahtavan. Ajattelin: "Onpa tämä lapsi painava."
Minulla on vieläkin selkäkipuja.
Minun on varottava aina selkääni.
Hei hei
He olisivat laulujuhlan vetonaula! Haluan puhua kanssanne, neiti.
Georg, älä anna tytön häipyä.
Hänen täytyy jäädä juhlimaan. Georg...
- Voitte jäädä. - Olen kavaljeerinne. Liikeasia.
Franz, kata viereeni paikka Maria-neidille.
- Kuten haluatte, herra. - Kaikki on järjestetty.
- Pukuni ei sovi. - Vaihtakaa vaatteet. Odotamme teitä.
- Olette varmaan ylpeä lapsistanne. - Niin olen.
Mikä kuvastaisi paremmin maamme kauneutta-
- kuin lasten viattomat äänet?
Onko ltävallalla mielestänne yksinoikeus hyveisiin?
Toisten mielestä itävaltalainen laulu-
- voittaa saksalaiset uhkailut.
Strutsi piilottaa päänsä hiekkaan-
- ja toisinaan lippuun.
Pitäisikö teitä varoittaa tulevasta yhdistymisestä-
- pukemalla viesti laulun muotoon?
Jos natsit valtaavat ltävallan, te olette trumpettiryhmä.
- lmartelette minua. - Anteeksi, tarkoitus oli syyttää.
On ystävällistä, että tarjoatte apua.
Minulla ei ole mitään sopivaa.
Onhan teillä se viehättävä puku, jota käytitte silloin-
- kun kapteeni oli aivan lumoutunut.
Lumoutunutko?
Mehän olemme naisia. Tiedämme kyllä, milloin mies huomaa meidät.
Kapteeni huomaa aina kaikki.
Ei ole syytä puolustautua, Maria. Olette viehättävä.
On selvää, että kapteenikin huomaa teidät.
- Toivottavasti te pilailette. - En pilaile.
- En ole ikinä... - Ei tarvitsekaan.
Miestä ei kiehdo mikään niin kuin nainen, joka rakastaa häntä.
Rakastaa...?
Ja mukavaa on myös se, että hän luulee rakastavansa teitä.
- Se ei ole totta! - Tiedättehän, miten hän katsoo teitä.
Ja te punastuitte, kun tanssitte hänen kanssaan.
Älkää pelästykö, hän toipuu siitä pian. Miehet toipuvat aina.
Minun täytyy lähteä. En voi jäädä tänne.
- Voinko auttaa teitä? - Ette voi.
Tai voitte. Älkää puhuko tästä sanaakaan kapteenille.
En, en tietenkään puhu.
Katsokaa tätä upeaa Dorothy Jeakinsin pukua.
Dorothy vain...
...hallitsee loistavasti pukujen leikkauksen ja suunnittelun.
Hän teki niistä autenttisia. Kun tein elokuvaa Hawaii-
- asuissa ei ollut vetoketjuja. Oli vain luuta, nappeja ja korsetteja-
- juuri niin kuin asiaan kuului.
Tässäkin kaikki oli autenttista.
Tirolilaishameet ja leningit olivat aikakauden mukaisia.
Dorothy oli siinä suhteessa todella lahjakas.
Hän oli myös hyvä ystävä-
- etenkin Salzburgissa. Pidimme toisillemme usein seuraa.
Richard Haydn sai minut nauramaan.
Joskus minä olin aivan uupunut.
Olin väsynyt ja surullinenkin, ja hän nauratti minua-
- kun menimme kotiin samalla autolla-
- jotta minulla olisi parempi olo. Se onnistui aina.
Tämä osa elokuvasta on minulle hyvin liikuttava.
Kun tyttäreni Emma oli pieni-
- hän halusi katsoa elokuvan iloisia osia.
Tässä, kun äiti oli surullinen, hänen oli pakko poistua huoneesta.
Hän ei nähnyt Marian lähtöä, koska hän itki aina.
Se huolestutti minua. Olin huolissani hänestä.
Se oli kuitenkin suloista. Aina tässä kohdassa hän sanoi:
"Minun pitää mennä, äiti."
Tiesin, ettei hän halunnut nähdä minua onnettomana.
Väliaika
Tämä on upea kaupunki.
En ollut käynyt Salzburgissa, ja ihastuin siihen heti.
En tehnyt siellä paljon töitä.
Olin siellä ehkä yhdeksän tai kymmenen viikkoa.
Töitä tein noin puolitoista viikkoa.
Sain tutustua itävaltalaisiin ihmisiin ja maaseutuun-
- näin Wienin ja matkustin Unkarissa.
Salzburg on yksi suosikkipaikoistani-
- ja haluaisin asua siellä, sillä se on nyt lähellä...
Vuorten läpi on tehty tunneli, ja se on lähellä Venetsiaa ja Firenzeä.
Koko alueen näkee noin kolmen tunnin ajomatkalla.
Moni tuttavani asuu nyt Salzburgissa.
Käyn musiikkifestivaalilla aina, kun voin. Kävin siellä silloinkin.
Karajan johti silloin, ja saimme katsoa hänen harjoituksiaan.
Se oli jännittävää.
- Tämähän on hauskaa! Neljä... - Minä olen viitonen.
- Voimmeko lopettaa? Meitä väsyttää. - Jos kerran haluatte.
Voimme leikkiä taas huomenna.
Maalla voi todella levätä, vai mitä? Ota vähän limonadia.
- Täytyy olla helpompikin keino. - En osaa ajatella sinua äitinä.
Miten aiot selvitä tehtävästä?
Etkö ole ikinä kuullut sisäoppilaitoksista?
Paronitar Machiavelli...
- Max-setä, missä isä on? - Hän on kai sisällä.
Mitä te kaikki murjotatte? Nyt keksin! Voimme harjoitella.
- Leikitään laulujuhlia. - Minä en halua laulaa.
- En ilman Maria-neitiä. - Hae kitara, Liesl.
Asettukaa omille paikoillenne. Anna ääni, Liesl.
lhastuttakaa minut.
- Miksette laula, Friedrich ja Gretl? - Sormi on kipeä.
Lauloit kauniisti silloin juhlissa.
Laulakaa joku tuttu laulu. Olkaa iloisia.
Kun vuorille käyn
Sulosoinnun kuulen
Kun lauluissa sen
Ajat menneet soi
Kun laulaa mä saan
Kera vuorten tuulen
- He halusivat laulaa minulle. - Jatkakaa vain.
- Haluatko juotavaa, Georg? - Ei kiitos.
lsä. Onko totta, että Maria-neiti ei tule takaisin?
- On kai. Mitä täällä on? - Punaista limonadia.
Siinä on kyllä enemmän muuta...
- En usko sitä, isä. - Mitä et usko, kulta?
- Sitä juttua Maria-neidistä. - Enkö kertonut teille viestistä?
Hänen oli niin ikävä luostaria-
- että hänen oli pakko jättää meidät. Siinä kaikki.
- Taidanpa kokeilla tuota. - Hän ei edes hyvästellyt.
Hän hyvästeli viestissään.
- Tämä ei ole makeaa eikä hapanta. - Se on vain punaista.
Kenet saamme uudeksi kotiopettajaksi?
Tuota...
Te ette saa enää uutta kotiopettajaa.
- Emmekö? - Ette.
- Te saatte uuden äidin. - Uuden äidinkö?
Juttelimme eilen ja päätimme asiasta. Meistä tulee onnellinen perhe.
Hyvä on. Juoskaapa nyt leikkimään.
Kun tulimme luostariin etsimään Mariaa-
- luostarilla ei ollut soittokelloa.
Siksi lavastussuunnittelijat asensivat tämän köyden-
- jota vetämällä soitin kelloa. Sitten nunnat tulivat portille.
Tämän luostarin nunnat-
- taisivat haluta köyden muistoksi, ja he pyysivät meitä jättämään sen.
Se oli vain surkea köydenpätkä, mutta se taitaa olla siellä vieläkin.
Juuri se oli Salzburgissa uskomatonta. Kaikki on siellä vielä paikallaan.
Odottakaa tässä.
Kuulin, että etsitte Mariaa.
- Kertokaa, että olemme täällä. - Olen pahoillani.
- Teidän täytyy kertoa! - Haluamme hänet takaisin!
- Haluamme vain puhua hänelle. - Maria ei nyt halua tavata ketään.
- Hän tapaa meidät! - Haluan näyttää sormeani.
Joskus toiste sitten. Kerron, että kävitte täällä.
Menkäähän nyt, lapset.
Näkemiin, lapset.
- Mistä oli kyse, sisar Margaretta? - Von Trappin lapset kysyivät Mariaa.
Onko hän kertonut mitään?
Ei sanaakaan. Hän vain rukoilee.
Se on omituista. Hän on sekä iloinen että onneton paluunsa takia.
Tein ehkä virheen, kun jätin hänet rauhaan. Tuo hänet minun luokseni.
Sisar Augusta, vie uusi kokelas pukeutumaan. Herran siunausta.
Pyydä hänet sisään.
Olet ollut onneton. Olen pahoillani siitä.
- Miksi sinut lähetettiin pois? - Minä lähdin itse.
Käy istumaan, Maria. Kerro, mitä tapahtui.
- Minua pelotti. - Pelottiko? Olivatko he ilkeitä?
Eivät toki! Minä olin vain hämmentynyt.
Se oli aivan uusi tunne. Tiesin, että täällä olisin turvassa.
Luostaria ei saa käyttää pakopaikkana.
Mitä asiaa et voi kohdata?
- En voi kohdata enää häntä. - Häntäkö?
Kiitos, sisar Margaretta.
Kapteeni von Trappiako?
- Oletko rakastunut häneen? - En tiedä!
Paronitar sanoi, että kapteenikin rakastaa minua, mutta en usko sitä.
Bob Wise oli hyvin kekseliäs-
- esimerkiksi "Climb Ev'ry Mountain" -laulun suhteen.
Peggy Wood aloittaa laulun selin kameraan.
Se on hyvin harvinaista elokuvissa.
Bob myös kuvasi paljon Marian kasvoja.
Näyttämöllä "Climb Ev'ry Mountain" laulettiin yleisölle.
Se oli suuri ohjelmanumero. Elokuvassa siitä tuli-
- abbedissan neuvo Marialle.
Se oli tärkeää, sillä Marian piti mennä takaisin von Trappien luo.
Bob käytti sitä hienosti.
Kun aloin kuvata tätä kohtausta Peggyn ja Bobin kanssa-
- liikutuin kovasti...
...ja silmissäni kimalteli.
Laulu on kaunis, ja orkesteri taustalla on ihana.
Se oli liikuttava hetki roolihahmolleni Marialle.
Vuorille nouse
Katso kaikkialle
Seuraa joka tietä
Tutuille seuduille
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen saat
Onnesi vaatii
Kaiken rakkautesi
Joka ikinen päivä
Läpi elämäsi
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen saat
Onnesi vaatii
Kaiken rakkautesi
Joka ikinen päivä
Läpi elämäsi
Vuorille nouse
Kahlaa joet raivokkaat
Seuraa sateenkaarta
Kunnes onnen...
...saat
Lapseni eivät yleensä salaile asioita.
Emme salaile mitään, isä.
- Ette yleensä myöhästy aterialta. - Emme tajunneet ajan kulua.
Kuka kertoo minulle totuuden? Friedrich? Brigitta? Liesl?
Missä luulet meidän olleen, isä?
Ellet usko meitä, sinun täytyy epäillä jotain.
Marta... Kerro sinä minulle.
Friedrich kertoi jo, että olimme marjassa.
Unohdin sen! Olitte marjassa.
Trappin perhe ei kiinnostanut minua-
- enkä tiennyt roolihahmostani juuri mitään.
Kun nimi on Georg, mitä voi edes odottaa?
Menin vuorille tulkin kanssa-
- ja tapasin hänen veljenpoikansa-
- joka oli kivenhakkaaja. Hän työskenteli hohkakiven kanssa.
Hän teki myös kiinnostavia veistoksia.
Hän oli mukava mutta hiljainen mies. Sanoin tulkin avulla:
"Kertokaa, millainen setänne oli."
Hän oli kauan hiljaa ja sanoi sitten tulkille, ja tulkki käänsi:
"Hän oli tylsin tuntemani mies." Sillä hyvä.
Koska olette ahtaneet itsenne täyteen makoisia marjoja-
- sanon rouva Schmidtille, ettette tarvitse enää päivällistä.
- Olisi pitänyt kertoa totuus. - Hän olisi suuttunut.
- Nyt näännymme nälkään. - Emme tehneet mitään väärää.
Minun vatsani kurisee.
Miksemme saaneet nähdä häntä?
- Miltähän ruoho maistuu? - Minulla on kurja olo.
Kun Maria-neitiä suretti, hän lauloi sitä laulua. Kokeillaan mekin.
Kissojen viikset
Ja kasteiset kukat
Kuparipannut
Ja viirukkaat sukat
Ystävän kirjeen kun postista saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Miksei oloni parane?
Kun säästöporsaaseen
Pennejä karttuu
Kun lumihiutaleet ripsiini tarttuu
Talvi kun loppuu ja kevät kun saa
Mikä voi olla sen mukavampaa
Jos saan haavan, taikka kaadun
Taijos itkettää
Niin jotakin mukavaa ajattelen
Ja ankeus pois...
...jo jää
Onpa hauska nähdä teitä! Mikä vaivaa, Kurt?
- Nälkä. - Mitä sormellesi tapahtui?
Se juuttui kiinni... Friedrichin hampaisiin.
Entä sinä, Liesl? Onko tullut sähkeitä?
Ei ainuttakaan, mutta alan tottua siihen. Kaipaan jo kouluun.
Et saa paeta ongelmiasi. Ne pitää kohdata!
- Minulla on kerrottavaa. - Niin meilläkin.
Tärkein asia on se, että isä menee naimisiin.
Paronitar Schraederin kanssa.
Vai niin.
Katso, isä, Maria-neiti tuli takaisin!
Hyvää iltaa, kapteeni.
Menkääpä sisälle syömään päivällistä!
Lähditte sanomatta näkemiin edes lapsille.
Se oli väärin. Pyydän anteeksi.
- Miksi teitte niin? - Älkää kysykö. Tilanne on muuttunut.
Maria-neiti! Tulitte takaisin. Eikö olekin hienoa, Georg?
Toivotan teille onnea. Lapset kertoivat, että menette naimisiin.
Tulittehan takaisin jäädäksenne?
Viivyn vain, kunnes löydätte seuraajan.
Tässä on Christopher Plummerin kommentteja.
Ernie Lehman, joka oli loistava dialogin kirjoittaja-
- auttoi loistavasti meitä syventämään suhteitamme-
- koska ne olivat melko latteita alkuperäisessä musikaaliversiossa.
Mary Martin lauloi lauluja, ja sitten oli lyhyt dialogi ennen uutta laulua.
Henkilöt eivät ehtineet kehittyä.
Ernie Lehman, joka oli loistava kirjoittaja, auttoi minua erityisesti-
- ja nosti hahmoni samalle tasolle Marian kanssa.
Olin kiitollinen siitä. Ehdotin hänelle...
Bob Wise lukitsi meidät huoneeseen-
- ja työstimme yhdessä minun osuuksiani.
Minä ehdotin-
- että hän voisi ajatella Oscar Wilden Dorian Gray-romaanin kohtausta-
- jossa Dorian Gray hyvästelee vanhan ystävänsä herttuattaren-
- juuri ennen kuin katoaa synkkään loppuunsa.
Se on loistava kohtaus kirjassa.
Sanoin, että jos tästä tulee yhtä hienostunut, palvon häntä ikuisesti.
Hän yritti. Ensin hän ei tajunnut, mitä puhun.
Kuka hullu yrittää sotkea Oscar Wildenkin tähän?
Hän yritti ja onnistui antamaan meille särmikkyyttä ja hienostuneisuutta-
- joita vanhassa kohtauksessa ei ollut.
Olen nimittäin ajatellut muitakin asioita.
Pidän sinusta, mutta et taida sopia minulle.
Olet aivan liian itsenäinen.
Tarvitsen miehen, joka todella tarvitsee minua tai edes rahojani.
Olen nauttinut seurastasi ja kiitän sinua siitä.
Nyt menen pakkaamaan tavarani ja palaan Wieniin, minne kuulun.
Ja jossain tuolla on nuori nainen, josta ilmeisesti...
...ei ikinä tule nunnaa.
Näkemiin, rakkaani.
Hei.
Arvelinkin, että saattaisitte olla täällä.
- Halusitteko jotain? - En toki. lstukaa.
Saanko...?
Minä ajattelin ja ihmettelin kahta asiaa.
Elokuvan suurin haaste oli mukana oleminen.
Olen vakavissani. Se oli hankala aihe.
Siitä voi tehdä liian kyynisen, mikä tuhoaisi tarinan.
Minä halusin olla todella kyyninen, mutta Bob Wise kielsi sen-
- ja käski lopettaa sellaisen höpinän. Hän oli oikeassa.
Toisaalta olisimme voineet hukkua sen sentimentaalisuuteen-
- ja sekin olisi ollut katastrofi.
Olimme jossain keskellä ja pitelimme kiinni siitä sillasta henkemme edestä.
Olisimme voineet joutua naurunalaisiksi.
Kaikki eivätkään pitäneet siitä.
Arvostelut eivät olleet suopeita.
Yhtäkkiä maailma vain liittyi yhteen ltävaltaa lukuun ottamatta-
- ja rakasti elokuvaa ja otti sen omakseen.
He ottivat myös Julien, koska Julie...
Minusta se oli hänen paras roolisuorituksensa.
Hän oli... Hän oli...
Hän näytti oman itsensä ja oli täysin luonnollinen.
Hänestä tehtiin mahdollisimman luonnollinen, jotta ei olisi liikaa...
Hänen hiuksensa olivat todelliset.
Se ei ollut musiikkikomediaa. Se ei halventanut alkuperäistä tarinaa.
Jos joku halvensi jotain, se olin minä-
- ja olisin sietänyt saada selkääni.
Julie oli upea, ja hän sai maailman polvilleen.
Bob Wise osasi käsitellä tätä aihetta valokuvauksellisesti.
Myös Ted McCordin uskomattomia elokuvaajan taitoja on kiitettävä.
Abbedissa sanoo aina-
- että kun Herra sulkee oven, Hän avaa ikkunan toisaalla.
Mitä muuta abbedissa sanoo?
Että jokaisen pitää etsiä elämäänsä.
Senkö takia palasit takaisin?
Oletko löytänyt sen, Maria?
Luulen löytäneeni. Tiedän löytäneeni.
Minä rakastan sinua.
Voiko tämä olla totta?
Lapsuuteni ehkä oli huono
Nuoruus ehkä oli surkea
Mutta jossain surkeassa menneisyydessäni
Täytyi olla jotain aitoa
Sä olet siinä edessäni, rakastat
Vaikkemme saisi siunausta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kaijotain hienoa
Mikään ei tule tyhjästä
Se on mahdotonta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kaijotain hienoa
Tiedätkö, milloin rakastuin sinuun?
Silloin illalla, kun istuit sen typerän kävyn päälle.
Minä tiesin sen silloin, kun puhalsit hölmöä pilliäsi.
Sä olet siinä edessäni, rakastat
Vaikkemme saisi siunausta
Siis jossain lapsuusvuosinani
Tein kaijotain hienoa
Mikään ei tule tyhjästä
Se on mahdotonta
Siis jossain nuoruuden...
...vuosina
Tein kaijotain
Jotain hienoa
Maria...
Onko ketään, jolta minun pitäisi pyytää kättäsi?
- Voisimme kysyä... - Lapsiltako?
Tämä morsiuspuku on ehkä kaunein asu, joka minulla on ollut.
Se oli yksinkertainen. Hunnussa oli vain paljon tylliä.
Yksinkertainen solki pään päällä-
- tai kummallakin puolella päätä piti sitä paikallaan.
Tuossa luostarin kirkossa oli todella upea kuvata.
Tässä se näkyy. Voitteko kuvitella, millainen näky tämä oli?
Se valaistiin uskomattomasti...
...aivan kuin auringonvalo olisi tulvinut sisään ikkunoista.
Tämä on todella hieno Bob Wisen suunnittelema kuva.
Kuinka moni ohjaaja olisi keksinyt kuvata sivulta?
Kamera kulki rinnallani.
Paljon hänen pitäisi ymmärtää
Miten hänet saan puhetta kuuntelemaan?
Miten voi aallon rantaan pysäyttää?
Kuvauspäivinämme oli erittäin kylmää.
Kirkossakin oli melko kylmä.
Herra, jonka piti esittää piispaa tai henkilöä, joka vihki meidät-
- oli ilmeisesti tämän kirkon piispa.
Naureskelimme salaa hänelle-
- sillä hän taisi välillä katsella nuoria naisia.
Hän ei ollut aivan pyhimysmäinen.
Siinä on piispamme.
Tämäkin oli Bobin loistava ajatus. Kuva liikkuu ylöspäin-
- ja aina vain ylöspäin.
Yhtäkkiä kellot alkavat soida-
- ja tulee tunne, ettei kaikki ole hyvin.
Se on todella kuin taikuutta. Se on hienoa ohjaamista.
ltävalta liitetään Saksaan.
Herra Detweiler!
- Heil Hitler. - Hyvää päivää, herra Zeller.
Ette ehkä ole kuullut, että olen puolueen piirijohtaja.
Kävin juuri kapteeni von Trappin talossa.
Siellä ei ollut Kolmannen valtakunnan lippua-
- mutta hoidimme asian.
Taloudenhoitaja neuvoi minut tänne. Muuta hän ei kertonutkaan.
- Mitä haluatte tietää? - Milloin kapteeni palaa?
Hän on häämatkalla. Emme ole kuulleet hänestä.
Eikö hän muka ole ollut kuukauteen yhteydessä lapsiinsa?
Kuinka moni mies on yhteydessä lapsiinsa häämatkalla?
Hänen pitää täyttää paikkansa uudessa järjestyksessä.
Onnittelen teitä siitä, ettette estä laulujuhlaa.
Mikään ei ole muuttunut ltävallassa, ja laulu ja soitto ilmaisevat sen.
ltävalta on entisensä.
- Mennään kotiin. - Miksi hän oli vihainen?
- Nykyään ollaan vihaisia. - Johtuuko se hämähäkkilipusta?
Joutuuko isä vaikeuksiin?
Pitää tulla toimeen kaikkien kanssa. Muistakaa se illalla.
- Laulammeko tosiaan yleisön edessä? - Kyllä. Tässä ovat nimenne:
Liesl, Friedrich, Louisa, Brigitta, Kurt, Marta ja Gretl.
- Miksi olen aina viimeinen? - Koska olet tärkein.
- Antaako isä luvan esiintyä? - Hän on ylpeä teistä.
- Uskotko sen, Liesl? - Etkö luota minuun? Olet älykäs tyttö.
Liesl!
Rolfe, onpa hauska nähdä sinut. Siitä on niin pitkä...
Anna tämä isällesi, kun hän tulee.
- Hän on häämatkalla. - Tiedän. Me tiedämme kaiken kaikista.
- Ketkä "me"? - Toimita tuo hänelle.
- Se on sähke Berliinistä. - Etkö toisi sitä itse?
Minulla on tärkeämpiä tehtäviä, ja niin pitäisi olla isälläsikin.
Mutta Rolfe...
Oletteko te jo kotona?
Dorothy Jeakins halusi-
- että Marian asut avioitumisen jälkeen kertovat aikuistumisesta.
Hän ajatteli, että kun Maria ja kapteeni ovat naimisissa-
- ja heidän elämänsä on vakiintunut, hän pukeutuisi kypsemmin-
- ja ehkä hieman äidillisemmin.
Asut ovatkin hyvin erilaisia kuin elokuvan alun asut.
Se osoittaa, kuinka vahvasti jokainen elokuvan tekoon osallistunut-
- ja jokainen osa-alue oli ylpeä omasta osuudestaan.
Jokaisen taidot olivat huipussaan.
Teille on yllätyksiä kuistilla.
Kukaan ei ehkä huomaisi, että tämä on aikuisempi asu-
- ja että ilme muuttui hieman vakavammaksi.
- Seitsemän lasta samasta perheestä. - Max!
Muistan tehneeni selväksi, että perheeni ei laula julkisesti.
Komitea ihastui heihin.
- He olivat ihastuneita. - Tämän kerran...
- Ei tule kuuloonkaan. - Tee se ltävallan vuoksi.
ltävallanko? Ei ole enää ltävaltaa.
Liitos tapahtui rauhassa. lloitaan siitä.
Kuule Max, toisinaan en todellakaan tunne sinua.
lsä, minä unohdin. Tämä on sinulle.
Hänen täytyy teeskennellä yhteistyötä.
- En voi vaatia sellaista. - Minä yritän. Elleivät lapset laula...
...ltävallan tilanne vain pahenee, puhumattakaan minusta.
Äiti... Tuntuu mukavalta sanoa niin.
- Se on myös mukava kuulla. - Näen, että rakastat isää kovasti.
Mitä pitää tehdä, kun luulee rakastavansa toista, ja se loppuu-
- tai toinen lakkaa rakastamasta?
Silloin pitää itkeä ja odottaa sitten taas päivänpaistetta.
On niin paljon asioita, jotka minun pitäisi tietää.
- Joskus kaikki tuntuu olevan lopussa. - Ja joskus vasta alussa.
Siltä minustakin tuntui. Kaikki muuttuu sinullekin ihanaksi.
Kun olet vasta kuudentoista
Elämä odottaa
Tämä on mukava kertaus. Laulu toimi hyvin.
Hän pian sua rakastaa
Kun se tapahtuu
Pian sen jälkeen
Ei mikään ole ennallaan
Jostain sen tiedän
Ja syliinsä riennän
Kun hän nimeni sanoo vaan
Katoavat vanhat mietteesi
Ne menettävät hohtoaan
Kohta jo pääset vaimoksi
Ja miehellesi kuulut vaan
Ehkä luulet, että tämä on
Unelma mahdottomin
Kun olet vasta kuudentoista
Odota hetki...
- Odotan - ...ainakin
Nyt odota hetki...
...ainakin
- Mistä on kyse? - Berliinistä. Sain paikan laivastosta.
Minun pitää ilmoittautua tukikohdassa Bremerhavenissa huomenna.
Tiesin, että näin kävisi, mutta näin pianko?
En voi kieltäytyä. Se olisi kohtalokasta.
Mutta en voi edes ajatella liittyväni heihin.
Valmista lapset lähtöön. Älä sano mitään huolestuttavaa.
Meidän pitää lähteä ltävallasta-
- ja tästä talosta...
...tänä iltana.
Tässä on kommentteja Johannes von Trappilta, Maria von Trappin pojalta.
Kun me lähdimme, talon avain jätettiin luostarille-
- jolla talo oli muutaman viikon.
Sitten natsihallinnon pahimpiin miehiin kuulunut Heinrich Himmler-
- otti sen päämajakseen.
Hänen työhuoneensa toisessa kerroksessa oli äänieristetty-
- ja pihalle rakennettiin pommisuojia.
Sinne suunniteltiin maanalaista kulkureittiä rautatieasemalta-
- jotta Hitler voisi tulla vierailulle tunnelin kautta huomaamatta.
Hän kävikin siellä useita kertoja.
Sodan jälkeen vuonna 1948 saimme sen takaisin-
- ja myimme sen luostarille.
Himmlerin entinen työhuone on nykyisin kappeli.
On mukavaa, että siitä tuli kappeli.
Siellä määrättiin teloituksia, ja kauheita asioita tapahtui.
- Onko auto rikki, kapteeni? - Se ei käynnisty.
Karl!
Yritä korjata kapteeni von Trappin auto.
Hyvin tehty, Karl.
En kysynyt, minne olette matkalla, ettekä te kysynyt, mitä teen täällä.
Meitä vaivaa uteliaisuuden puute.
Ette vastannut sähkeeseen, jonka saitte amiraali von Schreiberilta.
Minä kuvittelin, ettei toisten sähkeitä lueta ltävallassa.
- Ei ainakaan tutussa ltävallassa. - Minulla on käskyni.
Saatan teidät itse Bremerhaveniin tänä iltana.
Olen pahoillani, mutta se ei mitenkään sovi.
Me kaikki, koko perhe siis...
...osallistumme tänään laulujuhliin. Olimme juuri lähdössä sinne.
- Emme voi aiheuttaa pettymystä. - Toivottavasti emme myöhästy.
Väitättekö muka, että laulatte konsertissa?
Siitä tulee ainutlaatuinen esitys.
Minullakin on salattuja kykyjä, herra Zeller.
Tässä on illan ohjelma.
- Tässä on vain lasten nimet. - Nimenä on von Trappin perhekuoro.
Ja minähän olen perheen pää.
Entä miten selitätte nuo matkavaatteet?
Esiinnymme näissä. Yöilma ei tee hyvää lasten äänille.
Pieni viivästys ei liene pahasta.
Joten... saatte luvan laulaa.
Laulatte kaikki, koska minä haluan niin.
Se osoittaa, ettei mikään ole muuttunut ltävallassa.
Esityksen jälkeen viemme kapteeni von Trappin Bremerhaveniin.
Menkää nyt autoon, niin saatamme teidät laulujuhlille.
- Se ei ole tarpeen, herra Zeller. - Se on minulle ilo ja kunnia.
Emmehän halua, että katoatte väkijoukkoon. Vai mitä?
Emme.
Tämä upea paikka on veistetty kivestä.
Se taisi olla ratsastusakatemia-
- mutta nyt festivaalin konsertit pidetään siellä.
Se on todella kuuluisa. Se on ollut olemassa jo vuosikausia.
Se oli valtavan kostea.
Se tuntui luissa ja ytimissä, ja vietimme siellä paljon aikaa.
- Vielä - A B C
- Vielä - Do re mi
Bob pyysi järjestäjäämme palkkaamaan mahdollisimman paljon avustajia-
- joilla olisi omat perinteiset asut.
Dorothy tietenkin koordinoi kaikkea...
...ja asetti ihmiset paikoilleen.
Paikalle tuli siis paljon ihmisiä perinteisissä asuissa.
Tässä on Christopher Plummerin kommentteja.
Siinä me kaikki olemme. En taida olla aivan selvin päin.
Onko tuo Richard Haydn? Kyllä se on.
Hänet tunnettiin varietee-esityksestä, jossa hän imitoi...
Mikä se olikaan? Karppi. Kala.
Hän puhui tällä tavalla ja teki hassuja ääniä.
Hän oli loistava.
Hän oli myös hurmaava ihminen ja hyvä tarinankertoja.
Me joimme poirea.
Saisin sydänkohtauksen, jos joisin sitä nyt.
Se lämmitti ja piristi meitä tässä kohtauksessa.
Se on kuvattu kauniisti.
Trappit itse eivät tainneet koskaan tehdä tällaista.
Kun he tulivat Amerikasta, he vaativat itävaltalaisia-
- tulemaan teatteriin katsomaan heitä smokki päällä.
Se oli todella mautonta.
Maa oli juuri kokenut sodan ja hävinnyt sen.
Nyt heidän pitäisi pukeutua smokkiin Trappien vuoksi.
Trappit olivat olleet turvassa Amerikassa. Se oli liikaa pyydetty.
ltävaltalaiset eivät ihastuneet tähän kohtaukseen.
Se toi mieleen katkeria muistoja.
Uskon sain sulta uuden
Edelweiss
Edel...
Lauloimme taustanauhojen kanssa-
- ja kaikki laulut oli nauhoitettu kauan ennen kuvausten alkua.
Oli yritettävä kuvitella-
- mitä ehkä tekisi kohtauksessa, vaikka ei tiennyt, mitä todella tekee.
Oli mietittävä, onko ehkä iloinen, surullinen tai epävarma-
- ja mitä oikeastaan tekee-
- silloin, kun laulaa laulua kameroiden edessä.
Siitä voi puhua ohjaajalle, mutta lopulta-
- esimerkiksi alun The Sound of Music-laulussa-
- on vain yritettävä kuvitella, miten sen ehkä laulaa vuorilla.
Valtaosan ajasta se toimii uskomattoman hyvin.
Jos se ei toimi, laulu nauhoitetaan kai uudestaan.
Tällä kertaa sitä tehtiin hyvin vähän.
Minun tulee ikävä teitä. Ja rahoja, jotka olisin ansainnut...
Kiitos, hyvä yleisö. Kilpailusarja on nyt päättynyt-
- mutta emme tiedä vielä lopputulosta.
Tuomarit miettivät vielä, ja sain luvan lisäesitykseen.
Von Trappit eivät saa tämän jälkeen laulaa yhdessä pitkään aikaan.
Tässä on Johannes von Trappin kommentteja.
Perheemme esiintyi musiikkiyhtyeenä vuodesta 1936 lähtien.
Kiersimme kaksi vuotta Eurooppaa ja tulimme Yhdysvaltoihin.
Kävimme Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Australiassa ja Oseaniassa.
Vuonna 1950 konsertoimme taas ltävallassa ja muualla Euroopassa.
Se oli hienoa elämää. Konsertin alussa esitettiin vakavaa musiikkia:
Gregoriaanisia lauluja...
...1500- ja 1600-luvun kuoromusiikkia, Palestrinaa, Orlando di Lassoa...
...hiukan Mozartia.
Loppupuolella vaihdoimme itävaltalaisiin kansallispukuihin-
- ja esitimme kansanmusiikkia, jodlausta ja kansanlauluja.
Sitten esitimme eri maiden kansanlauluja.
Nyt mennä pois meitä haluttaisi ei
Lopetimme laulamisen vuonna 1956, ja näytelmä tuli vuonna 1959.
En muista aikaa, jolloin emme olleet tunnettuja.
Se voi joskus olla hiukan rasittavaa.
Yritin lunastaa sekin New Yorkissa musikaalin ensi-illan aikoihin.
Yritin sanoa huoltamon omistajalle, miksi sekin voi ottaa-
- maksuksi auton huollosta. Hän sanoi: "Ei kiinnosta."
"Minä ymmärrän vain rahan sulosoinnut."
Nyt nukkuu aurinko, ja lapset valvo ei
Hei hei
Tuomaristo on nyt tehnyt päätöksensä.
Aloitamme kolmannesta palkinnosta.
Sen saa Pyhän Agathan kuoron ensimmäinen soololaulaja-
- neiti Schweiger!
Toisen palkinnon saa Toby Reiserin kvintetti.
Ja ensimmäinen palkinto, suurin kunnianosoitus-
- menee von Trappin perhekuorolle!
Von Trappin perhe!
He ovat poissa!
Tulkaa mukaan.
Tulkaa pian! Näytän, mihin voitte piiloutua.
Älkää pitäkö kiirettä.
Avatkaa portti!
Hyvää iltaa.
Pitäkää kiirettä!
Kaksi miestä tuonne, kuusi pihalle. Te kaksi tutkitte käytävän.
Tämä oli hieno kulissi.
Luulen, että se on ehkä rakennettu...
...samaan paikkaan kuin luostarin sisäpiha.
Eräänä päivänä kävelimme vain sinne ja näimme pylväskäytävät.
Voin olla väärässä, mutta luulen niin.
Vain harvoihin studioihin mahtuu näin suuri kulissi.
Tämä on tosiaan kuvattu studiossa.
Se oli hämmästyttävän todentuntuinen portaineen ja hautakivineen.
Minusta loistavan elokuvan tuntee siitä-
- että emme tajua kameran kuvaavan sitä, mitä näemme.
The Sound of Musicissa kameran läsnäoloa ei huomaa.
Kaikki tuntuu todelliselta-
- mutta jokaisen kuvan takana on valtavasti ihmisiä-
- vaunuja, ruokapöytiä ja pukusuunnittelijoita.
Näyttelijöiden asuntovaunuja.
Kun näkee lopputuloksen elokuvassa, kaikkea sitä ei voi edes kuvitella.
Tulkaa! Mennään katolle.
Tällainen kohtaus on tietenkin sadassa tutussa elokuvassa-
- mutta onneksi se tuli tähän, koska minä sain hetken-
- jolloin hyväsydämisyyteni näkyi-
- kaiken jäykkyyteni ja kopeuteni takaa. Se sai...
Se sai ihailijat hyväksymään minut.
Kun elokuvaan tuli tämä kohtaus, se varmisti-
- että elokuvassa on kaikkea: konnia ja sankareita, perheen tarina-
- ja huikean kauniita maisemia.
Siinä oli kaikkea, ja siksi se kai on elänyt näin kauan perhe-elokuvana.
Se on täynnä seikkailua ja hauskuutta ja romantiikkaa.
- Anna ase minulle, Rolfe. - Kuulitteko? Tapan teidät!
Rolfe...
Et ikinä kuulu siihen joukkoon.
Luutnantti! He ovat täällä!
Abbedissa... Olen tehnyt syntiä.
Niin minäkin, abbedissa.
Mikä se synti on, lapseni?
Portia loi kiinnostavan katseen...
...nunnatoveriinsa.
Se kuvaa Portian huumorintajua, sillä hän oli juuri tuollainen.
Tässä olemme elokuvamme lopussa.
Kiipeän vuorille. Tämä kuvattiin kilometrien päässä tukikohdastamme.
Asuntovaunumme, ruoka-autot ja kaikki muu-
- olivat kaukana vuoren juurella.
Meidän piti kävellä paljon tätä otosta varten.
Tälläkin kertaa oli hyvin kylmä, mutta katsokaa tätä maisemaa.
Tällä kertaa onneksi Chris kantoi pienintä.
Minä huolehdin vain peräpäästä.
Olimme onnekkaita, kun saimme nähdä maiseman.
Miltä von Trappeista mahtoi tuntua-
- kun he kulkivat rajan yli ltaliaan?
...saavutat
[FlNNlSH]